BANKAR OTPORA
PREMA ISTINITOJ PRIČI
Jesam li optužen za nešto? - Još ne. Ali svi znamo zašto smo ovde.
Morate nam objasniti neke stvari. Radi se o novcu, gdine van Hal.
Želimo da znamo koliko ga je tačno bilo i otkud vam.
I gde je sad.
I zaista ne znate ništa.
Najbolje krenite ispočetka.
Počelo je sa mojim bratom.
Sve je počelo sa Valijem.
Tata, je li dobro ovako? - Vereš se kao jarić divokoze.
FEBRUAR 1942. GODINE, ZANDAM Dobro ti ide. A sad nogu tamo.
Izvolite. - Hvala puno. - Ne boj se. Ništa se neće dogoditi. Držim te.
Uhvati se za tu debelu granu i povuci se gore! Da. Tako. Dobro.
Ne tu, ta je trula. Dobro, nastavi.
Uspeo si. Vidi se! Ti si kralj drveta.
A tu ste. - Pogledaj koliko smo visoko. - Mama!
Ati je već na vrhu. - Sjajno. Ali imaš goste, dragi.
Da, znam. Dolazimo. Tako, nogu ovde.
Tako. Dobro ti ide. Odlično.
Hajde, Ati. Da, nogu dole i stani ovde.
Oprosti, draga. Trebao mi je svež vazduh.
Zdravo, deco. - Zdravo, čika Jape. - Zdravo. Lepo te je videti.
Evo tate. Evo ga. - Ma kako si ti slatko dete.
Van Hal. - Henri. - Sve najbolje. - Hvala. 25 su fine godine.
Voleo bi, ha? Jesu li to sede? - Ne, to je samo do svetla.
Zdravo. Vali, šta ti misliš o Rost van Toningenu?
Moramo nešto preduzeti.
A šta to? Nacisti će nam naplatiti ličnu okupaciju.
I koliko će potrajati dok ne počne da štampa novi novac? - Inflacija?
To brine i nas u Ministarstvu. - Verujem.
HOLANDSKA CENTRALNA BANKA Zato sam veoma ponosan i srećan
što od danas mogu upravljati brodom Holandske centralne banke.
Nalazimo se usred jednog od najvećih prevrata
celokupne evropske istorije.
Kapitalistička demokratija je iskrvarila.
Ni u kom slučaju to nije samo gledište nas nacionalsocijalista, nego činjenica.
Ali Holandska banka nije mesto za iznošenje političkih stavova.
Mi ovde služimo narodu.
A to zahteva solidarnu saradnju sa narodima iste rase.
Ne mogu ovo više da slušam. - Ćuti. - Moja najveća želja je
da zaposlenici Holandske banke
predstavljaju uzor za naš narod.
Svaki istinski holandski patriot želi da naš narod bude srećan.
Onda, prijatno svima.
Da.
Za bonove ne možeš dobiti ništa bolje.
Zašto danas ne odeš malo da jedriš?
Mogao bih, ali samo ako povedem dva vrlo snažna mornara.
Uvek čvrsto drži rudo. Ati, gledaj ispod jarbola i pazi. - U redu.
A ako nešto vidiš, reci nam. - Da. - Vidite li vetrenjaču tamo?
To je naš cilj. - Da. - Vrlo dobro.
A sad lepo drži kurs. Popusti malo.
Neka se prednje jedro odjednom raširi sledećeg puta. I neka ne padne prebrzo.
Mali gusaru. - Tvoj je deda bio gusar, zar ne? - Nije, ne moj deda.
Ali brat vašeg pra-pra-pradede jeste, Adrian. - Stvarno? - Da, stvarno.
A njegov brat Maurits je bio vojnik i borio se protiv Prusa. - Šta su Prusi?
Nemci. Bio je u regimenti Van Tajl. - Van Tajl? Ko je to bio?
Vojskovođa koji je mrzio Nemce.
Ali ja bih radije bio pirat. - Zašto onda radiš u banci?
Jeste li proverili to? - Aha.
Vidite li to? - Da.
Gđo van Ven? Zar Majer nije trebao biti ovde u pola 2?
Ne mogu ga dobiti. - Neobično za njega. - I ja tako mislim.
Zdravo?
Majeru?
Ovde Vali.
Isak?
Zdravo?
Gdine van Hal?
Možemo li prozboriti koju?
Oprostite, ali ko ste vi? - Samo bez brige.
Da sam imao loše namere, ne bih bio tako pristojan.
Sad nemam vremena. Oprostite, ali ja...
Uskoro će se takvo nešto događati često.
Gdine van Hal, ne mislite li i vi da je vreme da se suprotstavite?
Koliko dugo ste plovili? - Nekoliko godina.
Uglavnom Južna Amerika. Brazil.
Zašto ste to napustili? - A zašto mi ne kažete ko ste?
Van den Berg. Oficir Kraljevske mornarice.
Trenutno u pokretu otpora. I zapravo se ne zovem Van den Berg.
Moje oči. - Molim? - Zato više ne plovim.
Odustao sam zbog kratkovidnosti.
Šta želite od mene?
Šta znate o Fondu pomoraca? - To je fond za pomoć, zar ne?
Za porodice onih koji su bili na moru kad je počeo rat. - Bilo ih je 18.000.
Skoro niko se nije vratio. Sad plove za našu vladu u Londonu.
Isprva je njihove plate isplaćivala trgovačka mornarica, kako je i red.
Sve dok to Nemci nisu zabranili. - I želite donaciju za vaš fond?
Želim puno više, gdine van Hal.
Želeo bih da znam biste li i vi takvo nešto uradili
za regiju Amsterdam? - Ja? A zašto ja?
Imate ime, ugled...
A sad verovatno i lične razloge.
Naravno da nije bezopasno. A ako zbog porodice kažete ne,
razujeću.
Ne želim to.
Naravno da ne želim.
Dobro.
Ali moraš to učiniti.
Banka otpora? Jesi li poludeo?
Jesi li čuo za Majere? - Da.
Tili je zvala Emi. Strašno. - Vidi. To je bilo u njihovoj kući.
Svi Jevreji iz Zandama su to dobili.
"Uputstva za evakuaciju iz Zandama". - Vali. - "Zaključajte svoj dom
i ključ predajte policiji. Ponesite samo lični prtljag." Vidi. "Otkažite zakup."
Stavka 10. "Zavrnite plin i vodu i isključite struju."
Zvuči li to kao da se vraćaju? - Nećeš im pomoći svojim Fondom pomoraca.
Da... ali moramo nešto učiniti. Sa našim vezama
i mi možemo biti organizovani kao Nemci.
Pozajimo novac od prijatelja bankara. Ima ih dovoljno koji žele da pomognu.
I misliš da će im vlada to vratiti nakon rata? - Tačno.
Za to ti treba dobro knjigovodstvo. Zar misliš da će neko pristati?
Da, hvala. - Kad budu znali da ih Nemci mogu pronaći u knjigama?
Šta je to?
To je bezvredno. - Potiču još iz vremena cara. Savršeno za nas.
Pazi. Počinjemo da prikupljamo novac.
Svako ko donira Fondu pomoraca dobiće takvu deonicu,
koja je potpuno bezvredna. Svaka deonica označava 1.000 guldena.
Zapisaćemo redni broj deonice i pored, na primer, "x 50".
Ko posle rata pokaže tu deonicu, značiće da je donirao 50.000 guldena.
A Nemci ne mogu pronaći ništa osim bezvrednih deonica.
Ili beznačajnog niza brojeva u nekoj knjizi.
Pametno si to smislio. - I bez rizika.
Šta imaš protiv toga? - Ne mogu da dovedem Emi i decu u takvu opasnost.
I ja imam ženu i decu. - Onda misli na njih. - To i radim.
Oprosti, ali ne. Mi smo bankari, Vali.
Ne borci pokreta otpora.
Vali. Vali!
Potom ga nisam video čitava 2 meseca. To nam nije bilo svojstveno.
Naravno da mi je bilo jasno da će svoj plan sprovesti i bez mene.
Trudio sam se da ne brinemi. Ali...
Ali mi je nedostajao.
To nas se uopšte ne tiče. - Da. U redu.
Kad budemo spremni, nastavićemo. Samo oramo ostati pribrani.
Veruješ li u to? - Veruje. Da.
Gdine van Hal, uvek ste tako vredni? - Na pauzi sam za ručak.
Da, naravno. Došao sam da vas upozorim.
Sledeće nedelje iz prometa ću povući sve novčanice od 500 i 1000 guldena.
A zašto? - Mera protiv crnog tržišta.
Uvek ima ljudi koji žele da profitiraju u teškim vremenima. - Razumem.
Velike novčanice će moći da se zamene još 2 nedelje u finansijskoj upravi.
uz dokaz o poreklu. - Naravno. - Teleks, zapravo, neće otići do ponedeljka,
ali mislim da se mi bankari moramo međusobno paziti. Zar ne?
Hvala, veoma to cenim.
Ali možda mi možete uzvratiti uslugu.
Čujete li da se neko želi rešiti velikih količina hiljadarki...
Odmah ću vas obavestiti.
Dobar čovek.
Halo.
Da, molim.
Gdine van Hal, vaš brat ne želi da ga ometaju. Gdine van Hal...
U redu je, gđo van Ven. - Jape! Znači i tebe je uvukao?
Ne znam o čemu govoriš. Ovo je moje novo odelo.
Znači, pokrenuo si plan. - Za 3 meseca sam prikupio 500.000.
500.000? - A Jap mi pomaže da ih podelim. Sam ne bih nikad uspeo.
Momci, zaboravite to. Rost van Toningen povlači sve velike novčanice,
što znači da više ne vrede. - Ma nemoj mi reći? Zašto?
Mera protiv crnog tržišta. - I otpora. - Da.
Koliko vam je ostalo?
200.000. - Još 2 nedelje ih možeš zameniti u finansijskoj.
A to moraš učiniti preko prijatelja i rođaka. Drugačije neće ići.
Neću uspeti sam.
O, ne. Došao sam samo da te upozorim. Ništa više. - Teži deo posla je obavljen.
Novac je tu. A ti imaš veću mrežu. - Da. Inače će sve ovo biti samo stari papir.
Ma daj. De Vroedt će pristati. Da se kladimo?
Bers. Van Manen. - Elkenbout.
Bers? Nisam tako siguran, ne bih rizikovao...
Henri ter Meulen? - Henri je dobar momak.
Isuse. To ne može pričekati?
Koliko hiljada se možeš rešiti? - Možda 12.
40. -8. Najviše.
Žao mi je, Gijs, ne mogu. I sam imam previše novca.
Ne bojim se Švaba. Ali finansijske uprave da.
I imam vašu reč da je to za Fond pomoraca?
Onda neću više ništa pitati.
Hvala što ste došli tako brzo. - Naravno...
I to je 50.
Da. - To je vaše. Hvala. - Dobro.
Da. - Hvala lepo.
Hoćeš li ti obaviti popis? - Ja? Zašto ja? - Moramo pozajmiti više.
Još više? - Da, možemo razmeniti mnogo više od naših 200.000.
U redu. Nastavite tako.
Gotovo 600.000 više nego pre 2 nedelje. I sve u malim novčanicama.
Trebamo pozvati Rost van Toningena i zahvaliti mu.
Da se nisi usudio. - Tek smo počeli. Sad dolazi ono pravo.
Ne. Želeo sam da pomognem samo sa tih 200.000. - Ne možemo sad da prestanemo!
Nismo učinili ni blizu dovoljno. - Vali, ko ti garantuje
da će novac biti vraćen? Jesi li u kontaktu sa Londonom? - Kasnije.
Prvo se raduj zbog onoga što smo ovde postigli.
U redu? - Da.
Da.
Fond pomoraca je samo početak. Sve više ljudi se priključuje otporu.
Jevreji u strahu od deportacije, oni koji se opiru prisilnom radu...
A ne zaboravi mnogobrojne političke i ratne zarobljenike.
Porodice su im ostale bez hranioca. - Uspori.
Sistem funcioniše. Ali moramo misliti na veću sliku. Trebamo ga raširiti.
Jesi li i ti umešan? - Samo vodim knjige.
Tako ga bar imam na oku.
Uzbuna, špijuni na zadnjoj palubi! - Ma gde?
Ali ako se fond uveća, uvećava se i opasnost, zar ne?
Vrlo smo oprezni. Osim toga, mnogo smo pametniji od Nemaca.
Da, to je istina.
Dođi ovamo.
Pukupite sve ovo...
Gdine Viebahn...
Možemo li kratko razgovati? - U štabu SD-a. Ne ovde.
Ali vrlo je važno. Potrebna mi je vaša pomoć.
Sumnjamo da u Amsterdamu postoji ilegalna banka.
Šta SD ima sa tim? - Trebaju nam vaše metode.
Ovo ovde je moj posao. Oružje, municija, bombe...
Nemam vremena za gubljenje na vaše prevarante.
A šta mislite kako se ovo finansira?
Holandska banka isplaćuje još samo plate.
Dakle, ko je platio oružje?
A odbegli Jevreji? Ko ih hrani?
A oni koji su pobegli od radne obaveze?
Ko im plaća smeštaj? A ilegalnu štampu?
Civilne donacije? Pogrešno shvatanje patriotizma?
U tolikim razmerama? Iz ličnog džepa?
Gdine Viebahn, u ovoj zemlji jedino sunce izlazi samo od sebe.
Banka iz senke koja financira otpor? - Da.
Imate li dokaze? - Zato ste mi vi potrebni. Šta ako sam u pravu?
Onda nećete samo skratiti za glavu nekog borca pokreta otpora...
nego celu neman.
Šta i... koga tačno tražimo?
Hogte Kadijk. Iza garaže.
Sad smo potpuni. - Oprostite, gdine van Tajl. Mislio sam da me prate.
Imate li popis?
PRVI SASTANAK NACIONALNOG FONDA POMOĆI Dobro. Dame i gospodo...
U međuvremenu smo se svi složili da moramo raditi zajedno.
Zato danas trebamo razgovarati o sistemu.
Ovaj formular za osiguranje od nesreće je zapravo potvrda o primljenoj pomoći.
U obzir dolazi 9 kategorija. Molim vas, naučite ih napamet.
Svi ispunjeni obrasci se jednom mesečno dostavljaju šefu okruga,
koji ih potom šalje u Amsterdam. Novac isplaćuje neko drugi. Radimo u ćelijama.
Svako zna samo osobu sa kojom direktno sarađuje... - Hej, hej, polako.
Nikad nije spominjana evidencija. - Ali ona je neophodna.
Ne bih se složio. - Kako bi inače bilo vraćeno nakon rata?
Moramo imati dokaze šta je bilo sa novcem. - A ako padne Nemcima u ruke?
Sve će nas pohapsiti. To će nas samo dovesti u opasnost, kažem vam.
Gdine van den Berg.
Dakle, na osnovu onoga što ovde vidim, preklapanjem i duplanjem se
u prosjeku podijeli 90.000 bonova za hranu previše. - Šta?
Rasipanje novca i nepotreban rizik.
Ovaj sistem funkcioniše. Siguran je i neophodan.
Tako se napokon možemo efikasno braniti od tlačitelja i okupatora svoje zemlje.
Organizovani i strukturirani, baš kao što su i oni sami.
Ne zamerite, ali ako će tako ići, nisam raspoložen za to. - Nisi raspoložen?
Ne radimo ovo iz obesti i zabave. To nam je dužnost.
Imam još puno više novca koji treba podeliti. I ne prisiljavam vas da ga uzmete.
Ali ako to učinite, onda će to biti ili pod mojim uslovima ili nikako.
Previše je. Moram ugraditi drugi sef samo za evidenciju fonda za pomoć.
Pa to je sjajno. Funkcioniše. - Da, više nego dobro.
A šta ako vlada ne vrati novac?
Jesi li kad video dugme vredno 30 miliona?
LONDON Holandska vlada ovime garantuje
vraćanje sume od najviše 30 miliona guldena...
To je to, gdine.
U redu. Spreman! Kreni!
Holandska vlada ovime garantuje
vraćanje sume od najviše... - 30 miliona.
Dobro. Onda znamo koji nam je limit.
Limit, ma daj. Znaš li šta znači ovo pismo?
Za London smo sad službena banka pokreta otpora. Tako da možemo učiniti više.
Misliš da jednostavno pozajmimo novac od Holandske banke. 30 miliona? - Pokušajmo.
Šta će ti toliki novac? - Hajde, pođi sa mnom.
Kuda ćemo?
Šta čekamo? - Vatromet.
Dođite ovamo ispred i gledajte.
A sad dobro pazite. Dobro gledajte. Samo što nije počelo.
Kako je dobro.
Šta je to? - Ured za registraciju stanovništva Zanstreka. - Vimovi dokumenti?
Ko je Vim? - Njen momak. Trebao se javiti na radnu obavezu.
Ali više ne.
Tili, saznaju li Nemci da smo iza toga... - Misliš da ga mogu zaustaviti?
Dobro jutro. Peron 6. Odmah desno. - Hvala.
Molim lepo. - Hvala.
Gospodo. Hub.
Van Tajl lično, kakva čast. - Prepao sam te, ha?
Stoj! Stani! - Stani!
Hej, stani!
...koji tamo žive, pretpostavimo. I stoga smo takođe...
Odakle stiže novac?
Reci!
Treba nam novi čoveka za Amersfort. Neko je dopustio da ga ulove Nemci.
Ko? - Nije važno.
Treba nam samo jedno ime.
Den Helder vam zahvaljuje, gdine Van Tajl.
Van Tajl.
Šta je bilo? - Stali smo... Ne znam.
Oprez! Pazite!
Kad-tad će sve ovo proći.
Uskoro. - Da.
DVE GODINE KASNIJE SEPTEMBAR, 1944
Hej. - Hej.
Pazi se. Važi? - Uvek.
U redu.
Gdine van Hal. Dugo se nismo videli.
Da. Nema baš puno posla na tržištu deonica. - Žalosno, ali istinito.
Kad sam vas već sreo, govori li vam ime "van Tajl" išta?
Ne, na žalost ne. - Pojavilo se kod istrage u vezi financijskih zločinina.
Obavestićete me ako čujete? - Naravno. - Dobar čovek.
Šta je sad ovo? - Stoj! Ne mrdaj!
Šta imaš tu? - Ništa. Baš ništa.
Pogledaj!
HOLANDSKE VESTI
Na linijama napada, nemački branioci nanose velike žrtve neprijatelju.
Naročito u žestokoj borbi prsa u prsa.
Oboren je i veliki broj engleskih aviona. - Kako možeš spavati uz ovu buku?
Vazdušna uzbuna.
Za najkraće vreme su topovi maskirani i vojnici su u zaklonu. - Oprosti.
Noć je bila vrlo kratka. - Onda, idi na spavanje.
Ja ću to obaviti. - Ne, ne. U redu je.
Lično ću odneti novac. Nije daleko. Ovo sam ionako već video.
Plitka priča. Previše loših momaka. - Napredak Britanaca i Amerikanaca
nije sprečen samo otporom hrabrih nemačkih vojnika,
nego i sistematskim rušenjem strateških objekata.
Iz naše službe. Sinoć stiglo iz Londona. Sveže dešifrovano.
Šta je bilo?
"Verstegova deca mogu na počinak."
"Versteg" je šifra za Železnicu. - Štrajk železničara? Zaustaviti vozove?
Fantastično. - Da.
Šta ti je? To znači da je skoro gotovo. Bez vozova su Švabe zaglavili.
Imamo direktno naređenje iz Londona. Štrajkači moraju biti plaćeni.
Šta? Mi? To je jako puno ljudi.
Što duže štrajk potraje, to će Nemcima biti teže. - Da.
Možda... možda je ovo poslednja bitka.
Gde ćeš - Do Železnica.
Verstegova deca mogu na počinak.
Spremni smo. - Znači li to da Železnice plaćaju štrajkače?
Na nekoliko stanica smo uspostavili fondove, baš za takve slučajeve.
Koliko mogu potrajati? - O, moraju potrajati do kraja rata.
A to znači? -3 nedelje, mesec dana... dok ne presuše.
Onda možemo nastaviti da radimo.
Ne mislim da je neophodno da sarađujemo, gdine Van Tajl.
A ako rat potraje duže od 3 nedelje? Šta onda? - Eto ga...
Radije bismo pronašli dugoročnije rešenje.
Pa... ako imate tako duboke džepove...
Govorimo o više od 30.000 ljudi. - To znamo. - Onda...
Date li nam novac, pobrinućemo se da bude podeljen. - Ne može tako. - Molim?
Daćete nam uvid u podatke o osoblju, mi delimo novac i vodimo evidenciju.
Ne. Ne dolazi u obzir.
Ne mislite valjda da ću dati sve podatke o svojim radnicima
nekim tamo avanturistima?
Avanturistima? - Gdine van Tajl, nemate pojma kako je voditi
najveće preduzeće u zemlji. Ne mogu samo... - Znam vrlo dobro šta želite.
Oprati ruke. Vrlo prosto. I šlihtati se Londonu.
Ovo se trebalo dogoditi pre 2 godine. - Bez naređenja vlade?
Štrajk se kažnjava smrću, gdine Van Tajl.
Moji ljudi rizikuju sve. - Sad, da.
A čitav rat ste vozili za Nemce. - I za naš narod.
Ko je vozio Jevreje u logore? - A ko hranu u gradove? - Zaradili ste milione.
To je moja firma. - I moj novac.
Možda bismo najpre trebali razgovarati o visini iznosa.
Ne razumem. - Maksimalno 10% plate. - Apsolutno neprihvatljivo.
Oprostite.
I? - Svi štrajkači trebaju dobiti punu platu. 33.000 ljudi. Tip je lud.
Ali to je... - 5-6 miliona više mesečno.
Dosad nismo ukupno toliko podelili. - Znam.
Možemo li ga odbiti? - Štrajk je najavljen na radiju "Orange".
Mnoge mašinovođe već štrajkuju i moraju biti plaćeni. - Nemamo toliki novac.
Rost van Toningen upravlja svime. Ili želiš da opljačkaš Holandsku banku?
To je bila samo šala, Vali.
Ne možemo opljačkati Holandsku banku. Nismo pljačkaši banaka. - Nemamo izbora.
Imamo. Jednostavno to nećemo učiniti. - Imaš li bolju ideju? - Prosto zaboravi.
Niko ne može do novca. Samo se plate isplaćuju.
I za državne obveznice.
Ako trgujemo obveznicama, teoretski imamo novac.
A kako ih misliš nabaviti? - Šta misliš? - Falsifikujući ih? - To rešava problem.
Nećemo trgovati falsifikovanim državnim obveznicama.
To je najgora bankarska prevara i nemoralno.
I sigurno će nas otkriti. - Razmisli... - Ne, Vali. Nema šanse.
Hej, šta je zajedničo Rost van Toningenu i holandskoj zastavi?
Šta? - Oboje... - A šta ako falsifikovane zamenimo za prave?
Završiće u trezoru i niko neće primetiti. - Nemoguće.
O čemu vi? - Ako trgujemo sa originalnim, to više nije prevara. - Ipak jeste.
Osim toga, imaju zaštitu. Ne mogu se falsifikovati. - Znaš dobro da mogu.
Možeš ih zameniti samo u trezoru Holandske banke.
Zaboravi. - Oprostite, šta su državne obveznice?
Vrednosni papiri. - Da. Ali državni. Nešto poput žetona u kazinu.
I njih želite da falsifikujete?
Vali želi da ukrade žetone iz trezora kazina
i zameniti ih za gotovinu u istom kazinu. - Pametno. - Ne, nemoguće.
Ali ne ako imaš nekoga u kazinu. Ha?
Ako kaže ne, u redu je. Već mu drže dva sina.
Baš o tome se radi. - Ako uhapse Rittera, hoćeš li ti javiti njegovoj ženi?
Ne, ja ću.
Razumemo ako vam je to previše opasno. - Ali bez vas nećemo uspeti.
Dakle... znate, momci, tražite jako puno.
Svi se bojimo Rost van Toningena. Ako me ulovi pri tome...
Ima li novosti?
Ne.
Prošlo je puno vremena.
Nemci rade tako...
Pogotovo sa pilotima.
Zato molimo. I molimo.
I pomaže li to zaista? - Vali. - Ovako možete nešto uraditi.
Zadati težak udarac Nemcima. Baš kako bi hteli vaši sinovi.
Nisam tako hrabar kao oni.
Ja...
Ne mogu to uraditi. - Razumem.
Osim toga, takav falsifikat bi odmah primetili.
Ima li banka još uvek struju? - Ne u podrumu.
Samo sveće.
Stvarno mi je žao. - Ali ako se pobrinemo... - I nama je žao.
Veoma hvala.
Tako pritisnuti isprepadanog starca. Jesi li ponosan na sebe?
Kao što znaš, rat je, i stari nam je potreban. - Tako sve opravdavaš?
Gijs, prekini. - Čoveče, kad bi te otac sad video... - Postupio bi isto.
Vali! - Nemoj mi sad reći da moram odustati. Ne ti.
Vali... - Valraven.
Dakle, kad bih sudelovao, trebamo banku koja će naručiti nove državne obveznice.
Koje joj ne trebaju. I nekoga u Ministarstvu finansija,
ko bi vam dao nove brojeve. Da. I onda biste ih još morali falsifikovati.
A ako sve to uspemo?
Ako sam razumeo, trebam regularno naručiti milione vredne obveznice
kod Ministarstva finansija, bez postavljanja pitanja? - Da.
Rekao sam Valiju... - U redu. Važi.
Onda, kakav vam je plan? - Izvolite, gdine.
Zamisli da Poštanska štedionica Rajha naruči obveznice od vas u ministarstvu.
Bi li nam tad mogao proslediti serijske brojeve? - I datum izdavanja?
Pitajte nekog drugog, molim vas. - Hajde, Dubois.
Nisam čovek za takve šeme. Zar se ti slažeš sa tim, Gijs?
Budi iskren.
A šta ako me nakon rata ljudi budu pitali zašto Valijev plan nije uspeo?
Da kažem da nisam imao vremena? Ili mi se nije dalo? - Kazati? Kome?
Našoj vladi. Imamo odobrenje od nje na 30 miliona, ali ne možemo doći do njih.
Nemamo nikog drugog. Ti si jedini kojem verujemo.
Jeste li videli Vondelpark u zadnje vreme? Tamo su postavili tenkove,
posekli stabla da iskopaju rovove i postavili mitraljeska gnezda.
Ranije sam tuda šetao svakog dana.
Poštanska štedionica Rajha reče, zar ne?
Da, ovde je držite. Ja sam njen advokat i želim je odmah videti.
Žanet Venstra, sa "V". U suprotnom želim da razgovaram sa vašim nadređenim.
Gdin van Berkel.
Žanet Venstra. Držite je u pritvoru. Želim joj platiti otkup.
Nije znala da su joj novine u torbi. Osim toga to su samo novine, zar ne?
Ne neki razlog da je držite bez suđenja. To je protiv nemačkog kodeksa časti.
Očekivali smo vas. Vaša žena je juče bila ovde.
Je li vam Žanet prijateljica iz detinjstva?
Ona je porodična prijateljica. - Lepa devojka, zar ne?
Svakako.
Izvolite.
Sedite.
Čudi me samo zašto tako lepa devojka deli takvo đubre? - Nemam pojma.
Ali zato ja imam. Preko vas.
Vaša firma je u tesnoj vezi sa ljudima iz novina Het Parol, zar ne?
Iznenađeni ste. Ovo je tek početak, znamo puno više.
Dalje možemo na 2 načina. Ili ću vas uhapsiti,
ili ćete mi odgovoriti na jedno jednostavno pitanje.
Šta mi imate ponuditi?
To moramo kopirati. I neće biti lako.
Ako dobro pogledate, u papiru su tanke niti. Plava, zelena, ljubičasta, crvena.
Takav papir nemamo i ne možemo ga nabaviti.
Ali prijatelji iz centra za izdavanje iskaznica znaju kako ga proizvesti.
Potrebno nam je mastilo u te četiri boje. Papir mora biti tačno iste veličine.
Hub, hoćeš li se pobrinuti za to? - Da. - Na raspolaganju nam je više štamparija.
Mouton & Co je po mom mišljenju najbolja, zbog logistike.
Da? Odlično. - A tekst?
Biće rađen ručno, kao i pečat.
I ne moram reći da mora ići brzo.
U blagajni se nazire dno. I to mislim doslovno. - A mastilo?
Ja ću je nabaviti. Sutra se sastajem sa nekim ko će mi prodati nekoliko boca.
Radi za Het Parol. Dobro.
BERBERNICA
Tja, gdine, imate sreće.
Inače je u ovo doba prilična gužva, ali...
stvarno ne znam šta se događa danas.
Da, ali ja...
Mislim da mora da je do vremena.
Ako mislite tako... - Pst!
Tu! Stani tu!
Vodite ga u glavni štab! - Hej!
Šta to bi? - Žao mi je!
Zašto ne paziš, čoveče? - Oprostite!
Hvala puno.
Dobar posao.
Jesu li bili tamo zbog van Tajla?
Teško je reći. Moguće.
Verovatno.
Ideš li u ilegalu?
Da.
Mislim da je tako najsigurnije.
Zašto? - Znaš, ne mogu uvek da stignem kući,
jer imam toliko posla. Pa je bolje da ostanem tamo.
U tvojoj velikoj banci? - Ne. Na drugom mestu.
Kad ćeš se vratiti? - Ne znam tačno.
Ali, znate, jednog dana će sve proći i opet ćemo se verati po drveću.
Prvo vas dvoje. Važi?
Dobro.
Slušaj mamu, u redu? I ti.
Hoću li znati gde ćeš biti? - Ne, bolje ne.
Ali zvaću kad god uzmognem.
Hoćete li moći bez mene? - Da. Prestani, molim te.
Čekali smo, nije došao. - Moje informacije su bile tačne.
Zezate se sa nama, van Berkel. Potražiću vašu ženu. - Moju ženu?
Znam da ste u vezi sa Žanet. - To nije istina. Neće poverovati.
Iskustvo mi govori drugačije. - A Žanet, kad će biti slobodna?
Pustite je!
Oelschlägel, šta je bilo?
Govori li vam ime van Tajl išta?
Ne.
Šteta. Mogli smo puno pomoći jedan drugom.
Šta radi ta osoba?
Ta osoba finansira otpor.
Pustite Žanet i pronaći ću ga.
Ne ide bez nje. Ona ima veze, ne ja.
Onda, dobar lov.
Ah, dođi, dušo. Šta su ti učinili?
...skroz teško bez... - Da...
Odličan posao. - Da. To je prvi korak.
Najteže je to što imamo 3 otiska i zato boja...
Je li vas neko pratio? - Nemoguće. - Imate li oružje? - Nemam.
Van Tajl.
Jape? Šta ti radiš ovde?
U nevolji smo. - Šta? - Van den Berg.
Je li nas neko izdao? - Možda je i slučajnost.
Hoće li im šta reći? - Van den Berg? Ne, ni govora.
Zna tvoje pravo ime. - Neće nas izdati. - Ne misliš da trebamo prestati.
Prestati? Imamo papir. Nastavljamo.
Ovo je poslednje što radim za vas. Žao mi je.
Ne želim da mi Švabe zakucaju na vrata. - Da, ali...
Možemo li mu platiti otkup? - Ne, nema šanse. Shvatili bi koliko nam je važan.
To bi ga još više dovelo u opasnost. - Ne možemo ga tek tako napustiti.
Imamo papir. Jap je pronašao novu štampariju. Hub ima mastilo. Dakle,
držimo se plana.
Molim za vas.
Ako želite, mogu preneti poruku nekome.
Imate li koga? Adresu?
Hej, Hub, šta Rost van Toningen i holandska zastava imaju zajedničko?
Oboje... - Ne zaboravi da je van den Berg trenutno u zatvoru.
Svi smo na slobodi samo zato što drži usta zatvorena.
I ne mislite da mu je to lako.
Ne!
Van den Berg?
Onda je jasno. Obustavljamo sve.
Ne možemo obustaviti. Previše ljudi zavisi od nas. - Od nas ili od tebe?
Šta zapravo želiš da dokažeš?
Odustajem. Imam porodicu kod kuće.
A ako si pametan...
Ovo je ti je poslednja isporuka za sada.
U selima još ima dosta hrane. Kad budeš prolazila... - Mogu li pomoći drugačije?
A kako? - Ako više nemam šta da razvozim, mogu raditi i nešto drugo. Zar ne?
Svakog meseca im je potrebno drugo mesto za sastanke.
Nikad dva puta na istom mestu.
Kakva je to grupa? - Ne znam tačno. Ali se radi o nečemu velikom.
A ja im trebam pronaći prostoriju za sledeći sastanak.
Mogu koristiti moju kancelariju.
Tamo je sigurno. - Stvarno?
Dobro. Ali šta to znači? Moramo uraditi nešto. - Tačno.
Predlažem da...
Ruke uvis! Ruke uvis! Brzo! Brzo!
Hej, ruke uvis! Ostavite sve gde jeste!
Ne mrdaj! - Otvori vrata!
Šta ste dobili time, svinje jedne? Povedi i ovoga!
Vodite ih!
Hajde, svi u vozilo! Hajde!
Hajde, vodite ih. - Pokret.
I njega. Hajde, brže, brže! - Razumem! - Sačekaj.
Uhvati sa druge strane. - Ti tamo, pokret. Idemo. - Pokret! Pokret!
Daj to Valiju, ne meni. - Kad bih znao gde je, ne bih bio ovde. Zar ne?
Pobrinuću se da to dobije.
Molim lepo. Nema na čemu. Mogu li ti doneti još nešto?
Možda ukusan odrezak? Samo javi. - Da, hvala.
Mali poklon.
Serijski brojevi.
Neko je odao mesto jučerašnjeg sastanka. Hub se jedva izvukao.
Ali imaju Japa. - Japa? - Da.
Neće progovoriti, zar ne?
Rost van Toningen je sutra čitav dan u Hagu. Uradićemo to sutra.
Mora biti sutra.
Ne mogu da verujem. Trebao je biti u Hagu.
Trebao je biti odsutan celog dana.
Ipak može uspeti - Kad Riter vidi Rosta van Toningena, iako smo obećali...
Moram ga zaustaviti. - Ne! Ne! Ne! Sedi! Nemaš šta da tražiš tamo.
I izgledaš loše. Potpuno iscrpljeno. - Šta drugo možemo?
Poznaju me tamo. - Gijs...
Mislim da...
Meinoude. - Gdine Van Hal, šta mogu učiniti za vas?
Ja... dakle, čuo sam da tražite nekog van Tajla.
Mislim da imam informacije o njemu. - Šta znate?
Gdine Riter.
Mogu li vam pomoći? - Došao sam radi obveznica za Poštansku štedionicu.
Ovde su u sefu, koliko znam. - Šta je sa njima? - Trebam ih odneti.
Po čijem naređenju?
Van Tajl? - Da. Da, van Tajl. Da.
To je konspirativno ime, pretpostavljam.
Ali sve češće ga čujem.
Među bankarima se uvek puno govori, naravno.
I? - I sumnjam da Van Tajl vuče konce
kod finansiranja velikog dela holandskog pokreta otpora.
Državne obveznice se nikad ne iznose iz trezora. - Ovo je po naređenju jednog...
jednog od tih nemačkih službenika. - Kako se zove? - Njegovo ime?
Ne mogu ga se sad setiti.
Ali želi da proveri državne obveznice, jer sumnja da su u opticaju falsifikati.
Nemoguće. Potpuno su zaštićene od falsifikovanja. - Da.
Ipak ću ih poneti, neka se sam uveri u to.
Koliko biste poneli?
To je krajnje neobično. - Da, znate kakve su Švabe.
Šta to radite? - Zovem radi potvrde.
Moram li vas podsetiti da sam vam šef? - Rost van Toningen je moj šef.
Da, ovde Baker. Je li tu?
Da, hitno je
Te mašinovođe, koji štrajkaju, sigurno i dalje dobijaju platu.
A iza toga takođe stoji van Tajl. - To znamo. Ali ne znamo njegovo pravo ime.
Da, ni ja, nažalost.
Ali možda znam još jedno ime koje koristi.
Uljni čovek? To već znam. - Uljni? Ne, ne Uljni čovek.
Ne, van den Berg.
Najbolje da to odložimo za sada.
Odmah mi donesite te obveznice! Jasno? I s osmehom na licu.
Zapišite sve te serijske brojeve, bez pogovora. A onda ćete mi dati potvrdu.
A kad završite, zahvalićete mi.
Znate li zašto? - Zašto?
Jer neću otići gore i požaliti se Rost van Toningenu.
Nisam htio... - Kad čuje da ovde sedi neko ko na svaki način sabotira Nemce,
imaćete ogroman problem.
Možda ste u otporu? Je li to tačno? - Jeste li u otporu? - Ne, gdine.
Hoćemo li onda? Imam i drugog posla.
Naravno, a kolege u Staljingradu...
To je nemoguće, kad vam kažem. Da je van den Berg van Tajl, onda
bi otpor bio oslabljen ili uništen. Ali jači je nego ikad.
Da, verovatno. Sigurno ste upućeniji od mene. Vaše veze su bolje od mojih.
U redu. Ako nemate ništa drugo, onda vam zahvaljujem na informacijama.
Nema na čemu.
Sigurno ste jako zauzeti, naravno.
Dobro, dalje možete sami? - Da. - Doviđenja.
Šta je, Riteru? Recite?
O, je li to moj kofer?
Da, stajao je tamo iza...
Onda...
Mogu li ga videti?
Original Swaine & Adeney. - Da.
Britanski. Zabranjeno, zar ne?
Porodično nasleđe.
Da.
Riteru.
Nastavi da hodaš. - I? Imaš li ih? - Saveznici moraju brzo pobediti.
Jer ovo neću raditi ponovo.
Ovde imam... - državne obveznice... - vredne milion guldena.
Možete li pripremiti novac, molim?
Tu je naš novac. - Lepo što ga tako dobro čuvaju. - Da.
Zamisli da ga ukradu.
43...
Da. Hvala vam. - Hvala.
Tako...
Jao, ovo je vrlo lepa boca.
Baš odgovarajuća temperatura. Skoro na tački smrzavanja.
Mora izgledati kao da je već korišćen.
Uzdravlje. - To je bilo pluto.
Razmišljam o...
promeni karijere. - I ja. - Promeni. - Čim se rat završi.
Stvarno? - Nisam nikakav bankar. - Tako je.
Ti si pljačkaš banaka. - I ti si.
Nazdravimo sebi, najvećim pljačkašima banaka svih vremena.
Ne, ja ću Rost van Toningenu. - Meinoudu. - Meinoudu. - U zdravlje.
I drugi put bolje pazi.
Šta misliš, koliko će nam ovo potrajati? - Mesec dana?
Ne duže? - Čak i Crveni krst traži novac od nas. Za gorivo.
Znaš šta? Vozilima Crvenog krsta možemo prebaciti novac na sever. - Uspori malo.
Dopusti da prvo malo uživamo u ovome. Zar nismo učinili dovoljno?
Vali...
Ja...
Ne želim da ti se dogodi nešto loše.
Brat si mi.
Ti si moj mlađi brat, dođavola.
Hej.
Mi smo pljačkaši banaka. - Pa šta?
I oni imaju osećaje. - Skoro je gotovo.
Leš se još malo trza. Ali uspećemo.
A možda... možda je ovo dovoljno. Ha?
Šta misliš, koliko imamo?
Molim? Možete li ponoviti iznos? - Da, naravno.
51 milion guldena.
Ali to je samo novac smešten ovde u trezoru... Ukupno, uz sve zajmove,
to je gotovo 100 miliona.
Imali ste državnu garanciju na najviše 30 miliona. 30, a ne 100.
Nismo mogli čekati na vas. - Ali vidite, ne možemo...
Tolika suma zahteva drugu proceduru. - Pojma vi nemate.
Sedite na sigurnom u Londonu, pijete svoj čaj i nemate pojma.
Sve smo mi plaćali. Sve. Oružje, napadačke grupe,
usput i štrajk željezničara, ilegalne novine, ilegalna štamparije,
centar za skrivanje, centar za iskaznice špijunske grupe, saboterske grupe...
Sve.
A nisam ni spomenuo opasnost kojoj smo bili izloženi...
ni glad... ni hladnoću.
JANUAR, 1945
Živ si!
Hej! Toliko novaca? - Da.
A ako saznaju... - To se neće dogoditi.
Stvarno.
Je li sigurno da budeš ovde? - Da, nakratko. Hej...
Morao sam vas videti.
A mi?
Jesmo li sigurni?
I ti? Jesi li ti siguran?
Želiš da prestanem. Tačno?
Da, želim. Da. Naravno da to želim.
Ali ne možeš.
Bez žrtava. Viebahn je tako obećao.
Obećali ste nam van Tajla. Gde je? - Prvo želim pismenu garanciju.
Ko je tamo?
Brišimo.
Baci oružje! Baci oružje!
Požurite! - Razumem! - Razumem! - Ne mrdaj!
Hej. - Hej.
Hoćemo li se sutra penjati na stablo? - To sad nije moguće. Pada sneg.
Onda, možeš li mi napraviti Sneška Belića? - Možda.
Ali se prvo naspavaj. U redu?
Mali piratu.
Lepo spavaj,
moj dječače.
Oprosti.
Šta ćemo raditi posle oslobođenja?
Prvo ćeš se dugo odmarati.
A onda?
Onda ću se ja odmarati.
A onda idemo jedriti.
Mesecima otisnuti na pučini. Daleko.
Da pogađam, Južna Amerika? - Aha.
Onda se vraćamo kući. A onda...
Da, a onda svakog dana jaja sa slaninom.
I prava kafa, takođe.
Znaš li šta mi je majka rekla? - Šta?
Ljudi van Tajla nazivaju premijerom otpora.
Cveće ti se bacati pod noge, ali molim te, budi oprezan.
Pobrini se da preživiš. - Veoma sam oprezan.
I preživeću.
I znaš šta? Zašto onda prosto ne bi bio novi premijer Holandije?
Narediću da se ovih 30 ljudi strelja. Još danas.
Nosićete ih na duši.
Šta ste očekivali?
A kad završimo sa vama, poželećete da ste bili na mestu svakog od tih 30.
Danas imate nešto zakazano.
Sastanak?
Gde?
Sa kim?
Zašto jednostavno ne sarađujete sa nama?
Na kraju ionako svi progovore.
Kreni! - Ne mrdaj! - Ostani miran!
Tišina! Stani tu! Ne mrdaj!
Hej! - Hej! - Je li tata bio sinoć ovde?
Da. Samo kratko. A onda je morao ponovo da ode.
Tata!
Van Hal.
Dušo, šta je bilo?
Van Hal.
A sad...
čekamo...
van Tajla.
Razumem.
Halo?
Jape. - Vali. - I ti? - Neko nas je izdao.
Znaš li ko? - Nemam pojma.
I Hub je ovde. Šta?
Video sam ga u hodniku. - Huba? Mislio sam da se skriva.
Gadno su ga udesili. Jedva je mogao da hoda.
To ne bi učinili da je progovorio?
Vali, znaju li Nemci ko si?
Još ne. - To je dobro. To je vrlo dobro.
A sav novac? - Na sigurnom.
Onda možemo platiti otkupninu.
Kad već ima toliko novca.
Tako bismo samo navukli sumnju na njega.
Pomislili bi "Ko je van Hal, kad im je toliko vredan?"
Ne znaju uopšte da već imaju van Tajla.
Znači, nećemo ništa preduzeti?
Ne može još dugo potrajati. Nekoliko nedelja, možda dana.
Saveznici su nam već pred vratima. - Jednostavno se trebamo pomiriti sa tim?
Ja ću nastaviti da vodim banku. Baš kako bi i Vali učinio.
Zna li Emi to?
Moramo se sakriti, a i vi. Tako je sigurnije.
Vreme za pakovanje. Ha?
Hej, malecki. Slušajte. Idemo na malo putovanje.
Hajde, vas dvoje. Idemo. - Gde ćemo?
Mogu li pomoći? - Da. - Dobro.
Dobro je. Stigli ste. - Možeš li to poneti? - Naravno. - Hvala.
Jesu li deca dobro podnela? - Dobro, s obzirom na okolnosti.
Jape.
Vali. - Jape.
Imam molbu za tebe.
Kad se dogodi da... - To se neće dogoditi.
Znam to. - Ne.
Ali ako izađeš odavde, a ja ne, hoćeš li reći Tili, molim te... - Ne.
Ne. Reći ću im da uzmu mene umesto tebe. Reći ću im da sam ja Van Tajl.
Da, reći ću... - Jape.
Molim te, reci Tili da...
da sam mislima uvek bio uz nju...
i uz decu.
Molim te, reci deci da...
Molim te reci im da sam... - Znam već šta im trebam reći.
A sad mi reci...
šta je to zajedničko Rost van Toningenu i holandskoj zastavi?
Oboje će visiti nakon oslobođenja.
Jednostavno izdrži još malo, Vali. Tako smo blizu.
Dobro postupaju sa vama, zar ne?
Ovde je udobno. Jeli ste.
Ali sad smo mi na redu.
Sad ćete mi nacrtati kako tačno funkcioniše vaša organizacija.
Pre nego što zaboravim, vaša žena i majka vam šalju tople pozdrave.
Gdine van Tajl? Zadovoljstvo mi je.
Ne, ne, ne, ne. - Pustite ga, molim vas. Pustite ga.
Ne! Nije on taj. Ja sam van Tajl! Pustite ga!
Pripazi mi Tili. Jape. Pripazi mi...
Čujem te. Čujem te, Vali. Vali!
Ne zanima me zašto.
Samo želim da znam kako ste sve to postigli.
Jesu li to bili krediti? Kod koga?
Je li to falsifikovani novac? Stiže li iz Londona?
Jeste li platili i štrajk železničara? To su milioni svake nedelje.
Gomila novca za tako malog igrača poput vas.
Niste to mogli izvesti sami! Nemoguće!
Je li vam Gijs pomagao?
Viebahn ga već traži. Mogao bih ga zaštititi.
Ali biste mi sad morali sve ispričati.
Reći ću vam kako sam to postigao.
Jednostavno sam pametniji od vas.
Pametniji?
Bićete utovareni u kola, zajedno sa drugim ološom i đubretom.
A onda će vam smestiti metak u glavu.
Pametniji od mene? Ja ću večeras ležati u toplom krevetu.
Meinoude...
Uživajte u tome... dok još traje.
Izlazite, izlazite. Napolje. Hajde. - Napolje.
Izlazite. Brže.
Napred. - I ti. Izlazi.
Miči se.
Uspravite se!
Uspravite se i gledajte!
Napred!
Hajde!
Stani u vrstu!
Vod, stoj!
Priprema!
Nišani!
Pali!
Nišani! Pali!
To je bilo pre 4 meseca.
Jesmo li ga mogli otkupiti? To ću se pitati do groba.
Otpor je ulovio van Berkela... - Šta sam uradio? - ...i obračunao se sa njim.
Huba su iz ćelije izveli oslobodioci.
Kasnije je osuđen zbog pomaganja Nemcima.
Kazna od 500 guldena, uslovno.
Rost van Toningena su u maju uhapsili Kanađani.
Nastavi dalje.
Je li izvršio samoubistvo ili ne, ne mogu vam reći.
Nije ni bitno. Bilo je prekasno za Valija.
Tako, sad znate kako je to bilo... sa novcem.
Vali nije ništa odao. Nije bilo daljnjih hapšenja.
Uspeli smo da pružamo pomoć do poslednjeg dana. Njegov sistem je funkcionisao.
Čak je i preostalo novca.
Uz dužno poštovanje, kako znamo da je to istina?
Da ništa od novca nije završilo u nekoj švajcarskoj banci?
Tu je evidencija. Sve je dokumentovano.
Svaki zajam se može ispratiti, svaki izdatak upisan.
Lažne državne obveznice se mogu ponovo zameniti pravim.
Gdin Riter i ja ćemo se lično pobrinuti za to.
Kod kuće imam 7 kofera sa formularima osiguranja, ali po njih morate doći.
Onda, dobro, ako je to sve...
Gdine van Hal.
Vaš brat je bio hrabar čovek. - Heroj. - Sigurno.
Ali, koliko god mi bilo žao, ta priča ne sme izaći u javnost.
A zašto?
Uprkos dobrim namerama...
bankarska prevara je bankarska prevara. A naše banke su bile umešane.
Sad nastupa obnova. Čeka nas puno posla. Moramo gledati prema napred.
Već imamo dovoljno problema. Sigurno razumete.
Zar ne?
Država je otplatila sve pozajmice iz fonda za nacionalnu podršku.
Sav novac je bio zaveden.
Današnja novčana vrednost bi iznosila više od pola milijarde evra.
Sa preostalih 20 miliona guldena utemeljena je Fondacija 1940-1945.
Tili je nakon rata postala član upravnog odbora Fondacije 1940-1945.
Brinula se za svoju decu i nije se ponovo udavala.
Jap Buijs se posle rata brinuo za van Halovu udovicu Tili
i njeno troje dece, sve do svoje smrti 1960. godine.
Gijsbert van Hal je otišao u politiku.
Bio je član Senata, a kasnije je postao gradonačelnik Amsterdama.
Valraven van Hal ubijen je u Harlemu, 12. februara 1945. godine,
dva dana nakon svog 39. rođendana.
Valravenu van Halu je podignut spomenik tek 2010. godine,
preko puta Holandske centralne banke.
Prijevod i obrada: sabko
Adaptirao na srpski: suadnovic